![](https://galychyna.if.ua/wp-content/uploads/2019/06/1429780892_aleksandr-paliy-politolog.jpg)
Як ми уже повідомляли у матеріалах "7 делегацій покинули...", "Рішення про повернення РФ...", "Повернення в ПАРЄ...", Парламентська асамблея Ради Європи проголосувала за повернення російської делегації до складу організації та зняття санкцій з Росії. Зокрема про причини повернення Росії в ПАРЄ, і чим це може повернутися для України, а також, чи пов'язане якось це рішення з обранням на пост Президента Володимира Зеленського читайте в ексклюзивному коментарі для «Галичини» політичного експерта Олександра Палія:
– Це символічне приниження Європи, відмова Європи від власних принципів, на яких будувався проект ЄС. Все це робиться під виглядом політичного прагматизму, навіть сміховинно розповідають, що тим самим захищають права пригноблених режимом Путіна росіян. Насправді, це перемога ставки Росії на втому Європи. Протягом 80 років після початку Другої Світової війни історія давала урок, що такі компроміси з агресором – це шлях у нікуди, але, видно, європейці цього так і не вивчили. У той же час ПАРЄ – організація для базікання. Набагато важливіші санкції на рівні ЄС. Вони реально виснажують Росію, підривають її фінанси і технологічний потенціал. Якщо не буде санкцій, всі ці гроші Росія зможе використати на війну проти нас. Сьогодні завдання України в тому, щоб ідея зі зняттям санкцій не поширилася на економічні санкції ЄС. Ми побачили, що раніше санкції великою мірою трималися на особистих зусиллях і зовнішньополітичній харизмі президента Порошенка. Перемагати в міжнародній політиці – це не шаурму їсти. Нині ми не знаємо, чи трапилося б це зняття санкцій, якби результат виборів в Україні був інший. Але Зеленський виглядає як вияв прагнення до компромісу і навіть капітуляції, і європейцям значно легше спихнути вину за капітуляцію на саму Україну, мовляв, вони не можуть бути більшими захисниками України, ніж сама Україна і її народ. Зеленський говорив ритуальні фрази про необхідність збереження санкцій, своє розчарування їхнім зняттям, але до нього не дослухалися. Навряд чи в Європі його з його кваліфікацією сприймають надто серйозно. Його обрання, безсумнівно, послабило міжнародні позиції України. Для тих, хто розуміється на зовнішній політиці, це було очевидно ще до виборів...